Borgen Pontefract Yorkshire, Nordlige England
Kongen i sigte!
Hans Majestæt kommer!
Klar!
I formation.
Højre om.
Klar!
Sir Ralph, mylords og mine Herrer.
Jeg takker Gud for endelig at stå blandt mine trofaste undersåtter -
- i Yorkshire og i nord.
Tillad mig at introducere min hustru, dronning Katarina.
Eders Majestæt.
Og De kender jo min ældste datter, lady Mary.
Mylady, Eders Majestæter, samt jeres følge -
- er velkommen her på borgen Pontefract.
Jeg håber, at Eders ophold bringer jer både fornøjelse og udbytte.
- Sir Ralph. - Eders Majestæt.
Culpepper.
Jeg vil sove med dronningen. Få hende til mig.
Eders Majestæt.
Kongen farer vist godt, Eders Nåde.
Majestæten har det fint, sir Ralph.
Han har vist både en ny dronning og et nyt liv.
Fremskridtet her har været en fryd. Mængder hylder ham.
Prægtige folk har priset ham i tale.
Her vil også snart ankomme folk.
Mænd, der engang gik til oprør, og som nu vil udtrykke skam herfor.
Mænd, træd af.
Velkommen tilbage til Pontefract, Eders Nåde.
Tilgiv mig.
Disse mure må minde Eders Nåde om andre tider.
Ja.
Sir Ralph, jeg tilstår gerne, at denne hal er fyldt -
- med ånders nærvær, som jeg helst lod glemme.
Også for mig.
Jeg ved, at han var højforræder.
Min herre Darcy, gamle Tom -
- synes stadig at hjemsøge disse brystværn.
Jeg forventer lidt at se ham på vej til sengs.
Svar mig ærligt. Hvorledes farer folk her uden deres helgener?
Deres overtro? Deres klostre?
Der er nogle få, som endnu knurrer over de tomme nicher i kirkerne.
Og fraværet af lys og bønner for de døde.
Men med statholder Cromwells død er reform-iveren vist slækket.
- Du der ... - Eller har den?
Eders Nåde, ingen ved, om kongen vil fortsætte med at tømme altrene -
- eller genoptage gamle dyder.
De frygter ofte at ytre sig for ikke at sige det forkerte.
Det er ikke altid let at læse kongens tanker, sir Ralph.
Eders Majestæt.
Mylady.
- Lady Rochford. - Master Culpepper ...
Hans Majestæt vil modtage Eder.
Senere.
Eders Majestæt, dronningen er her.
Eders Majestæt.
Jeg hører nu, at kejseren og frankerkongen er på nippet til krig.
Eders Majestæt ønsker vel ikke at se mig i en sådan stund.
Hvorfor?
Fordi ... De har vigtigere for.
Vigtigere end dig?
Ja.
Lad dem bare føre krig.
- Ved De, hvem der døde her på slottet? - Talrige, vel.
- Nej. Af vigtige folk. - Nej.
Rikard 2. døde her efter hans afsættelse.
Han var 33 år gammel. Han blev holdt fanget her. De sultede ham ihjel.
Stakkels spøgelse.
Han begik den fejl at begunstige ringere mænd over bedre.
Disse onde skabninger -
- er fast besluttet på ikke blot at tilrane sig adelen -
- men at udslette os helt.
Indimellem, mylord, er det måske sådant.
Men kongen gør vel ret i -
- at give pligter og titler til dem med de rette kvaliteter.
Nej.
Dem, der skabes af kongen fra nederdrægtig æt -
- har afveget al adelen i dette rige.
Og skulle Gud kalde kongen til sig, skal de lide herfor.
Mylord, var Dem for at ønske kongens liv bort.
Det er forræderi.
Sir Thomas, Deres ven Surrey hvæser vist af Dem.
Hans Majestæt kongen.
Mr. Sidwell, Eders Majestæt.
Eders Majestæt.
Vi, Eders ydmyge tjenere, bekender, at vi stakler -
- på den mest forfærdelige, tankeløse -
- og afskyelige vis har fornærmet Majestæten -
- via unaturlige, frastødende og usmagelige handlinger -
- i skandaløs ulydighed og forræderisk oprør.
Vi trygler Eders Majestæt om at slette minderne -
- om den harme, som Eder endnu må nære for os.
Vi vil fremover uden ophør prise -
- for Eders bevaren, såvel som for Eders dronning -
- og Eders søn, prins Edvard, må den almægtige Gud hjælpe os.
Jeg nærer ej længere harme for jer.
Og for denne udviste loyalitet ...
... tilgiver jeg jer alle for jeres fortrædelser imod Os.
Længe leve kongen!
Lady Mary Tudor.
Der er hun.
- Lady Mary, Gud velsigne Eder. - Gud velsigne Eders Majestæt.
Mylady. Mylady, vågn op.
Joan?
- Hvad er klokken ...? - Se ud.
Bed en bøn for Hans Nåde, Hans Kongelige Højhed.
Vi beder for Majestætens lange og salige regeringstid.
Og for hans helbred.
I hin helligjomfrus navn -
- hvis enbårne søn døde i pinsel for vore synder.
I faderens, sønnens og helligåndens navn.
Velsignet være jer alle.
Alt vil fare godt.
Alle mulige sager vil fare godt.
Benedictus Deus.
Længe leve Huset Tudor!
Jeg ville være ... en skovsneppe.
Godt valgt.
Fordi ... det rimer på kneppe.
Hvad er der?
Det er ham.
Det er ham, ikke?
Mr. Francis Dereham, Eders Majestæt.
Eders Majestæt.
- Mr. Dereham. - Francis, om Eder vil, Eders Majestæt.
Hvorfor er De kommet?
- For at give Eder dette. - Hvad er det?
En anbefaling fra enkehertuginden.
De husker vel hertuginden, Eders Majestæt?
Hvorfor behøver De dette brev?
Et sådant er vist påkrævet, når man søger ansættelse.
Heri kan De læse, at siden vi sidst sås -
- har jeg beklædt en række ansvarsområder -
- i hertugindens hus, hvorfor hun frivilligt anbefaler mig.
Jeg har ikke råderum til at tilbyde Dem ansættelse.
Francis.
Hvorfor dog ikke?
De må da have en stor husstand.
Men har De egen sekretær? Jeg kunne blive en fremragende sekretær.
De kan vel forstå, hvorfor jeg ikke kan tilbyde Dem noget.
Men De ansatte jo Joan Bulmer, ikke sandt?
Og hun ved det samme som jeg. Så hvad er forskellen?
Jeg bemærkede jo, at en af Deres damer annoncerede mig.
Har De ingen dørvogter til Deres gemakker?
Det bør De da have, med den De er.
Jeg kan ikke.
Det kan De da, Eders Majestæt.
De er jo trods alt Englands dronning.
De kan gøre som De vil.
Udmærket. Men var Dem Deres ord.
Eders Majestæt.
Eders Majestæt, den franske ambassadør.
- Excellence. - Eders Majestæt.
De vil vel fortælle Deres herre om det, De har set i dag?
Tusindvis af tidligere oprørere, der nu anråber deres konge.
Disse vægtige hændelser skal naturligvis overbringes Hans Majestæt.
Nej, De vil forklare ham, ud fra det, De har set -
- om tåbeligheden i at overveje en invasion af vor ø.
I den fejlagtige tro, at den er splittet af religiøs uenighed -
- og fuld af utilfredse folk.
Majestæt, jeg er sikker på, at min herre ikke varsler sådanne planer.
Tværtomkring anser han England -
- som sin naturlige allierede mod kejseren.
Godt. Excellence.
Eders Nåde, hvad har man forberedt forud for Vort besøg i York?
Majestæt, gemakker gøres klar til Eder i det gamle St. Mary abbedi -
- og udsmykkes med Eders gobeliner og sølvtøj fra London.
Der bliver også rejst telte på klostergrunden -
- til Eders hof, og kong Jakobs, når han ankommer.
Godt.
Søde, hvorledes farer du?
Meget fint, tak. Eders Majestæt.
Jeg må fortælle Eder, at jeg har udnævnt -
- en ny privatsekretær og dørvogter til mine gemakker.
Hvad? Vil du til at skrive breve?
De er ikke imod?
Nej, da. Jeg har jo sagt, at du kan gøre, som du vil.
- Tak. - Onkel.
Onkel.
Frue, for Deres helbred.
Tak, Eders Nåde.
Godaften, Joan.
Ligesom i gamle dage, ikke?
Nej.
Disse dage er forandret, Francis. Det ved du godt.
Tænk engang, Joanie. Vores lille Kate er Englands dronning.
Hun er ikke vores Kate længere. Hun tilhører ham.
Hun tilhører kongen. Det understår du i at glemme.
Få nu ikke for gode ideer i dit hoved.
Hvad slags ideer?
Du ved udmærket godt, hvad jeg hentyder til.
De dage er forbi, Francis.
Døde og borte.
Vi har en god levevej.
Den højeste levevej, vi to havde kunnet drømme om.
Ødelæg det dog ikke, for Guds skyld.
Hverken for os eller hende.
Nå, hvor skal jeg sove?
Ikke her. Ikke med os.
For himlens skyld, forhør dog kongens kammerherre om et sted.
- Forstår du det? - Det gør jeg vel.
Hvad er nu det?
Blot et kys.
For gamle dage.
Hvem der!?
Mylord Darcy.
Eders Nåde.
De er død.
Ja, men ej lagt til hvile.
De levende ved ikke, at de nyligt afdøde altid er nær.
Vi går hid og did for at gøre bod -
- og for at sikre vores slægtninge -
- mens vi afventer vor anden død.
Hvorfor viser De Dem for mig?
Jeg er blandt de døde.
Jeg tælles nu blandt ånderne af alle Deres ofre, Eders Nåde.
Men sørg ikke for meget, for de er ikke forbitrede.
Selv børnene tænker kun på at standse denne endeløse bevægelse.
Denne faren omkring, som dubletter på vort jordiske kød.
Og når vi har fået lukket alt udestående ...
... vil englene komme og føre os til det sidste hvilested.
Gid, De ikke var kommet til mig.
Men nu vil jeg ikke vige Dem fra mig.
Jeg er her egentlig ikke.
Jeg kan jo se Dem, og høre Dem.
De er Darcy.
Jeg er ikke Darcy! Jeg er ingenting!
Hvis De rakte hånden ud for at røre ved mig, fandt den blot luft.
Jeg beklager, at jeg forrådte Dem.
Tilgiv mig.
Gamle Tom.
Det kan jeg ikke.
De levende er så selviske.
De kan kun tænke på sig selv.
Borgen Windsor
Qui mihi discipulus puer es ...
Qui mihi ... del ...
Edvard.
Lyt nu godt efter.
Når man har en vejleder -
- må man lære sådanne ting, Edvard.
Cupis atque doceri ...
Cupis atque ... de ...
- Vil du ud og lege? - Ja, hvis det behager Dem, søster.
En dag bliver du en stor konge, Edvard.
Det ved jeg, du vil.
Og overmåde stærk.
Men også ret og barmhjertig.
Du skal blive en retfærdig regent -
- og da skal du blive en mægtig konge.
Gå nu ud og leg.
Tak, Elizabeth.
Og Gud velsigne dig.
Mr. Thomas Culpepper.
- Mylady. - Javel, Majestæt.
Eders Majestæt.
Hvem er han?
Han hedder Francis Dereham.
Men hvor kommer han fra?
Jeg kendte ham for længe siden. Vi boede begge hos enkehertuginden.
Hun skrev og anbefalede hans tjenesteydelser.
Hvor godt kendte De ham?
Hvad antyder De?
Hvor godt kendte du ham?
Vi var børn.
Du har aldrig været et barn.
Det bør du jo vide.
De skal ikke røre mig. Rør mig aldrig på den facon!
Ved De ikke, hvem jeg er? Eller hvad jeg kunne gøre mod Dem?
De tror da vel ikke, De er den eneste?
Jeg har elskere i hobetal udover Dem!
Ud med Dem.
Ud!
Eders Majestæt.
York Minster Katedralen
Eders Nåde.
Eders Majestæt.
Den hengivne gejstlighed i Eders Majestæts anglikanske kirke -
- og Yorks adelige og loyale fyrster -
- byder Eder hjerteligt velkommen.
I taknemmlighed over Eders Majestæts nådige amnesti for vore tidligere -
- og frygtelige synder, håber vi, at Eders Majestæt -
- vil acceptere disse poser med guld.
Eders Majestæt.
Vi takker Eders Nåde.
Vi takker York.
Er alt klar til den skotske konges besøg?
Kong Jakob venter ved grænsen.
Jeg har sendt postheste og tryghedsbudskab.
Hvorfor? Hvad er han ræd for?
Tror han, Vi vil dræbe ham?
Og han er den samme? Ham, der besøgte hende om natten?
Den, hun blev lovet til?
Ja, mylady. Det er den samme herre.
Kan jeg interessere Dem i denne?
Han er ikke videre forandret.
Har han altid været så fortrolig?
Sådan er han.
Herren hjælpe os.
- Hvis Eder ikke har noget imod det. - Mere vin, mylady?
- Nej, tak. - Kom nu, bare lidt. En mere.
Jeg sagde nej, mr. Dereham.
Tak.
Ved Gud.
- Jeg går til sengs. - Eders Majestæt.
Mine Damer?
- Majestæt. - Kom, De Damer.
De Damer.
Mr. Dereham, jeg ved ikke, hvem De er.
Men så fortrolig kan De ikke være med Englands dronning.
Eller vanrøgte Guds navn i hendes påhør.
Mr. Fell, jeg kender Englands dronning langt bedre, end De gør.
- Jeg tvivler. - Hvad skal det sige, "jeg tvivler"?
Hun hedder Katarina Howard, og jeg har kendt hende meget længe.
Vi stod hinanden meget nær før.
Meget nær.
Godnat, søde Edvard.
Lady Bryan. Lady Bryan! Skynd Dem og kom.
Han har feber. Mærk hans pande.
- Hent en læge. Løb. - Javel, frue.
- Send bud til lord Hertford. - Javel, mylady.
Det stakkels lam.
Deres opførsel er en skandale.
De skal fra nu af love, at De ikke mere vil tale -
- på krænkende vis om dronningens værdighed.
Værdighed?
Jeg vil tale om hende, som jeg synes.
De må jo ikke være så fortrolig.
Så fortrolig? Tro mig, jeg er meget fortrolig med hende.
For himlens skyld, menneske! Deres pral og løgne skader Dem selv.
Mine løgne?
Tror De, jeg lyver? Jeg skal sige Dem en ting, mr. Fell.
Jeg kender Katarina Howard godt nok.
- For jeg har haft hende ved kussen. - Ved Gud, menneske!
Og jeg ville kunne genkende den ud af hundrede.
Du skal overrække ham en besked.
Hvem, Eders Majestæt?
Det ved du jo godt. Culpepper.
Sig, at jeg må tale med ham.
- Mylady ... - Sig, der er en adgang til mit kammer.
Bed ham komme i morgen, mens kongen sover.
- Hvad er det? - En andendagsfeber, lord Hertford.
Er han i fare?
Er hans liv i fare? Svar mig.
Hvis feberen fortsætter, så måske.
Men vi besidder midler, mylord.
Beretter vi det for kongen?
Nej. Hvis han følte sig forpligtet til at afkorte sine fremskridt og haste hjem -
- og blot finder en rask prins ...
Anvend Deres midler. For Guds skyld.
Og for rigets freds skyld, lad ham da ikke dø.
- Det er virkelig interessant. - Er han ikke hans fætter?
Kate.
- Eders Majestæt. - Majestæt.
God eftermiddag, De Damer.
- Eders Majestæt. - Beklager, at du er så meget alene.
Vi har haft megen rådføring og andre sager.
Nu skal min nevø, skoterkongen Jakob, jo besøge os.
Vi skal indgå en fredsaftale.
Og så drager vi direkte tilbage til London. Det lover jeg.
Jeg står under for Eders Majestæt.
Altid.
Sig mig nu, bærer du nogen tegn på at være med barn?
Mine Herrer.
Jeg hører, at den skotske konge er på vej.
York vil vrimle med fordrukne skotter, med deres muskuløse arme og togaer.
Hvilken fryd for jer damer.
Sid nu ned, mr. Dereham.
- Fik du sendt beskeden? - Ja.
Kommer han?
Vi kendte jo en skotte, ikke?
Hvad hed han?
Kan du huske det? Hvad var det?
Manox.
Du husker jo godt Manox.
Sir?
Mr. Dereham!
Joan, du må da huske Manox.
I to var jo ...
Så er det nok, mr. Dereham.
Mine Damer.
Eders Majestæt.
Mine Herrer.
Hvor vover De? Dette får kongen at vide.
Han bør vide, hvor luset hans kones tjener behandler hende.
Pokker tage Dem, Fell! Pokker tage Dem!
Stop så. Lige nu!
Hvad har De der, mylord?
Ikke noget videre. En bagatel.
Kanske vil Jarlen af Surreys bagateller en dag betragtes -
- som blandt vor største digtekunst.
Kanske kan Eders Nåde selv læse det, så.
Det er en oversættelse, i sonet-form.
En af Martials epigrammer.
Altså den romerske digter, men det er ligegyldigt.
Det handler om ...
... det lykkelige liv.
Den gyldne middelvej.
"Lykkens liv er disse, vil jeg mene."
"De overskydne rigdomme, givet uden ve."
"Den frugtbare jord. Det stille sind."
"Den ligeværdige ven, ingen nag eller strid."
"Ingen regelbyrde eller forvaltning."
"Uden sygdom, det sunde levned."
"Visdom kombineret med enkeltheden."
"Natten fri for al bekymring."
"Det stille sind."
Natten fri for al bekymring.
Visdom kombineret med enkeltheden.
Ved Gud, gid disse ting var sande.
Eders Nåde, hvilke af disse besidder De ej?
Dem alle.
Så er De lig mig. Og lig samtlige romere.
Og samtlige barbarer. Og samtlige generationer før os.
Og alle dem, der skal komme.
For hvem ønsker og stiler ikke af hele deres hjerte efter det stille sind?
Vis mig blot én sjæl, som har fundet det.
Thomas.
Har du skiftet mening?
Nej. Nej.
Jeg elsker dig. Det sagde jeg jo.
Jeg længes til døden efter at se dig.
Mit hjerte kvæles, når ikke jeg får dig at se.
Jeg elsker også dig.
Men denne Dereham.
Få ham fjernet.
Ja, det ved jeg godt. Og det skal jeg nok, det lover jeg.
Når vi kommer tilbage til London.
Du er vel ikke stadig gal på mig?
Du må ikke være gal på mig.
Jeg ønsker at ligge under for dit bud.
Du ved, hvad jeg ønsker.
Gør det.
Ja.
Sådan.
Ja, sådan, min søde.
Min egen lille søde tåbe.
Eders Majestæts gave til den skotske konge.
Hvad vil De fortælle? Sig frem.
Eders Majestæt, den skotske konge kommer ikke.
Han er rejst mod Edinburgh.
Men endnu værre ... Om Gud så kan tilgive dem.
En skotsk hær har krydset grænsen og hærger vort folk.
De ødelægger marker, nedbrænder lader og dræber al modstand.
Sir Thomas.
- Majestæt. - Beordr tropperne til at svare igen -
- med rov, brand og drab.
Tre tab for hvert vores. Er det forstået?
Javel, Eders Majestæt. Jeg går straks i gang.
Majestæt.
Hvad vil De? Tal, eller jeg flår Deres tunge ud!
Jeg må fortælle Dem, at deres søn, prins Edvard -
- ligger alvorligt syg på Windsor.
Eders Majestæt.
Himmelske fader, se i nåde til min bror Edvard.
Qui sedes ad dexteram Patris Filim.
Fader.
Mylord, send bud efter biskoppen af London.
Bed ham forberede en særmesse i det royale kapel.
For at takke Gud for min søn og min hustru.
Javel, Eders Majestæt.
- Dominus vobiscum. - Et cum spiritu tuo.
I faderens, sønnens -
- og helligåndens navn.
På denne allehelgensdag -
- ønsker Hans Majestæt at takke Gud -
- for at velsigne ham med så perfekt en ledsager som dronning Katarina.
Med Hans Majestæts egne ord ...
"Jeg takker dig, Oh Herre -
- for efter at så mange sære ulykker -
- har ramt mine ægteskaber -
- at du har givet mig en hustru -
- der så fuldstændigt efterkommer alle mine ønsker, som hende, jeg nu har.
Gaudeamus omnes in Domino.
Diem festum celebrantes ...